Titta vad högt det är. Det är jättekul. Kom!
Fegis!
Åtto! Det är inte läskigt.
Du är smart, men väldigt rädd.
Titta vad långt ner det är.
Kan vi inte göra nåt annat?
- Vad? - Hitta ett mysterium att lösa?
Det händer ju inget mystiskt här i stan längre.
Vi är ju arbetslösa.
- Är det...? - Det låter så.
Ja, så går det, kom igen.
Farbror Fred!
- Hej! - Har ni fångat en tjuv?
- Det har vi faktiskt. - Häftigt!
Han kan inte göra nåt dumt på länge.
Vad är det?
- Det är en spikmatta. - Spikmatta?
Han var på väg med flyktbilen-
- kollegorna lade ut spikmatta så han fick punktering.
- Smart! - Ganska smart.
Jag måste bli klar, men kul att se er. Kör försiktigt.
- Hej då! - Hej då!
- Häftigt! - Eller hur?
Åtto!
Det kommer en utställning om mumier! Såna från antikens Egypten.
Vad är det med dig och antiken?
Om du inte vet vad som hände i antiken...
- Går det bra? - Ser det ut som det går bra?
- Vad händer? - Man nere!
- Vad hände? - Jag tror han bröt benet.
Jag ringer ambulans.
Det är ingen tillfällighet, det beror på förbannelsen.
- Förbannelsen? - Ja, det är mumiens hämnd.
De skulle aldrig ha tagit hit mumien. Den för bara med sig olycka.
Vilken mumie är det?
- Det är Tutankhamon. - Vem då?
Tutankhamon var en egyptisk farao som dog för 3341 år sedan.
Denna utställning är väldigt spännande...
Och hans grav var förseglad med en besvärjelse.
- En besvärjelse? - Ja, ja, ja!
På internet kan du läsa allt om förbannelsen.
- Allt finns på nätet. - Ta dig samman!
Tro inte på det som står på internet. Du blir galen!
Ja, ja, fint...
Vad är det, Åtto?
Titta här.
Ena benet var nästan avsågat.
Nån ville att han skulle falla.
- Har vi ett nytt fall? - Det verkar så.
Åtto, give me five.
Ja, så duktig!
Jag är säkerhetsansvarig här, men...
Det handlar om en mumie, inte ett kramdjur!
- Ursäkta? - Ja?
- Tror du på mumiens förbannelse? - Nej!
De andra verkar rädda för att nåt ska hända på grund av mumien.
Folk tror på så mycket.
När får publiken komma och titta?
Utställningen öppnar på torsdag, då kan ni ta en liten titt.
Får vi se?
- Ja, utställningen är öppen för alla. - Jag menar nu.
- Snälla? - Vi är inte klara än.
Snälla?
Vi försöker ju nå barn och unga med utställningen också, så...
- Vill ni vara testpublik? - Ja! Väldigt gärna.
Är han också intresserad av arkeologi?
- Ja! Väldigt! - Ja...
Det här blir alltså själva utställningen.
Det är lite kaos här. Vi är inte riktigt klara.
- Men det börjar se bra ut, eller hur? - Ja...
Är allt det här från faraons grav?
Ja, det här är bara ett litet urval.
De sparade inte på nåt när en farao begravdes.
Men varför pratar alla om den här... förbannelsen?
Det är för att folk älskar skräck och spänning.
Dessutom är det väldigt bra PR.
Kom ska jag visa er nåt väldigt, väldigt spännande.
Kom här.
Åtto?
Här har vi försökt återskapa förrummet som det var.
Man får inte ta på den.
Förlåt.
Det här är förrummet till själva graven.
- Vlil du se? - Ja.
Försiktigt.
Den är inte farlig.
Förstår du vad det här betyder?
Nej, man måste vara egyptolog för att tyda det där.
Är det här förseglingen han pratade om?
- Vem då? - Mannen som ramlade.
Ja, det är det nog.
- Varför förseglade de dörrarna? - För att skydda mot gravplundrare.
Men vem som helst kan ju skära av repet.
Ja, men det var ingen som vågade det på grund av de här...
Dessa små figurer är gudar, och egypterna var väldigt vidskepliga.
De trodde att dessa gudar beskyddade den döda, de var rädda för Anubis.
Han ser ganska sur ut, ja.
Men vidskepelse har sin funktion.
Ingen har vågat sig in i gravkammaren på över 3000 år.
Förlåt.
Vi har en del att ordna upp här.... Det blir lite damm.
Där inne ligger Tutankhamons mumie...
Åtto, kom!
Och här... ligger han.
Han är inte farlig, det är bara... Bara att titta.
- Är han inte fin? - Jo.
Får jag ta kort?
Om du inte använder blixt, för det kan skada mumien.
Meyer?
Meyer, jag får be dig komma och titta här!
- Det här är Harald Bakke, han är... - Det är ingen som hänger med.
- Han är dekoratör. - Och scenograf!
- Jag är scenograf också. - Precis.
- Scenograf, beklagar. - Och det här är?
Tiril och Oliver, stans unga mästerdetektiver.
Mästerdetektiver? God dag!
- Åtto. - Och Åtto, ja... Ja, han ska väl...
Sniffa omkring lite, tror jag.
- Det har blivit väldigt fint här. - Tycker du?
Tusen tack, tusen tack!
Jag gör ju vanligtvis kulisser för film och teater.
Men jag kunde inte säga nej till det här.
- Har du gjort film också? - Ja, många, många filmer.
Vilka?
Nej, det... Det är...
Nog om filmerna, det här är det arbete jag är mest stolt över.
Det är ju det här som gäller nu.
Tänk när publiken kommer in här.
De ska få känslan av en tidsresa till antikens Egypten.
Det tror jag de kommer att känna.
- Det verkar nästan helt äkta. - Ja...
- Sa du "nästan"? - 99,9 procent.
- 99,9... - Men det är väldigt fint.
- Väldigt, väldigt fint! - Väldigt fint!
Då får vi jobba med den sista 0,1 procenten.
- Meyer! Vi måste ta en titt här... - Jag kommer.
Bara se er omkring, jag är strax tillbaka.
Tänk att det var en riktig människa...
...så det ser ut lite så här...
Ja...
Hallå!
Beklagar, men... Vi måste... gå ut härifrån.
Målar du? Du skulle ju patinera! Och det skulle vara sandbeige.
Det här är ju mer koksgrå! Det är fyra-fem blåsor på den väggen!
Och den ska patineras. Den ska inte målas!
- Det är katakomb-grått. - Konstnärer...
Inte så stor skillnad på beige och grå.
- Är det inte stor skillnad? - Nej...
- Här är dödsmasken. - Dödsmasken?
Det mest värdefulla föremålet på hela utställningen.
- Varför är den så värdefull? - Den är gjord av äkta guld.
Den väger över åtta kilo och är värd flera miljoner kronor.
Den är ovärderlig. Den är så unik-
- att samlare i hela världen skulle ge vad som helst för den.
- Meyer! - Ni får ta er ut själva.
Meyer, kom och titta.
Se upp! Se upp!
Vad sjutton!
Det ska ju inte vara några lösa föremål på ställningarna!
- Färgburken stod inte där förut. - Jo!
Du måste duscha. Du droppar över scenografin.
Chefen ser ut som en smurf!
Ännu en olycka.
Tror du det ligger nåt i det, eller?
- I vad? - I... hm...
- Förbannelsen... - Va?
Förbannelsen!
Det är osannolikt att så många olyckor sker samma dag.
Tiril, tror du olyckorna på museet beror på mumiens förbannelse?
Jag vet inte.
Det måste vara en galen mumie som sågar av stegen-
-och välter färgburken.
Mannen som föll sa att det stod nåt om mumiens förbannelse på nätet.
- Står det nåt om nån farao? - Tiril, jag har hittat en film!
...några månader efter upptäckten dog Lord Carnarvon-
- mannen som först gick in i gravkammaren där mumien låg.
Kommande år inträffade fler olyckor-
- bland personer som undersökt graven eller faraons lämningar.
Många av dem dog plötsligt.
Det rapporterades om folk som föll från stegar och ställningar-
- och föremål som flyttade sig av egen fri vilja.
Vi borde kanske undersöka färgburken lite noggrannare?
- Tror du vi får det? - Det får vi ta reda på.
Vart har allt tagit vägen?
De har säkert bara plockat undan allt.
Det står "rör inte" på den.
Åtto har ju redan börjat.
Jag ser ingenting här.
"Operation mumie"?
Det... står ju ingenting.
Det luktar...
Citronsaft!
Du har rätt, det luktar citron.
- Oliver! Se här! - Det är ju färgburken.
Men...
Varför är det en tråd här?
En fiskelina?
Nån drog i tråden när Siri Meyer gick förbi.
Om man drar i tråden så välter färgburken!
Förlåt, Åtto.
- Där! - Perfekt.
Vi måste ta fingeravtryck.
Där!
Nån ligger bakom alla olyckorna här på museet...
Nån här inne...
- Jag går och tvättar händerna. - Okej.
Tutankhamons praktfulla dödsmask-
- visar vilken enorm status antikens faraoner hade.
Trots att faraon sågs som gudomlig-
- hade barnkungen knappast nån riktig makt.
Egyptens verkliga härskare var de generaler och maktmänniskor-
-som styrde landet åt Tutankhamon.
En mängd gåtor har följt Tutankhamons mumie-
- ända sedan den hittades av Howard Carter och hans team.
Varför dog faraon så ung? Och vad eller vem tog livet av honom?
- Hej. - Hej.
- Är ni här igen? - Ja, vi utreder.
- Utreder? - Du förstår, vi är bara så...
...himla intresserade av... mumier!
- Ja, mumier. - Det är ju fantastiskt!
Vill du att jag visar dig nåt... om mumier?
- Men det är jättehemligt! - Ja.
- Du får inte berätta för nån. - Jag lovar.
Vet du hur man mumifierar nån?
- Nej. - Ska jag berätta det?
Ja!
För du vet att mumier egentligen är döda människor.
- Ja... - Döda kroppar, eller hur?
Det är för att egypterna trodde att man levde vidare efter döden.
Då behövde man ju sin kropp.
Om den ruttnade hade inte själen nån boning.
- Vet du vad de gjorde då? - Nej.
De skar upp kroppen.
Sen tömde de kroppen på blod, njurar, lungor, lever och sånt.
Sen la de det i olika krukor.
- Såna här? - Ja, alla de här.
- Förutom hjärtat. Det tog de inte ut. - Varför inte?
Egypterna trodde att hjärtat var det som styrde tankar och känslor.
- Men det är ju fel. - Helt fel, och det har du rätt i.
Du är en smart liten kille.
Det de gjorde efteråt... Man får lov att ta alltså.
Det är bara besökare som inte får det. Men du och jag får.
Så det de gjorde var att linda in kroppen med linne.
Det kunde gå åt hundratals meter linne.
Och mellan varje lager...
...hade de sånt här. Vet du vad det är?
- Nej. - Lukta.
Det är harts.
- Sånt som kommer från träd, vet du. - Ja!
Och titta här...
Det är en magisk amulett.
Det är en skarabé.
De stack in dem mellan linneremsorna.
De beskyddade mumien mot de onda och mörka krafterna.
Och till sist kom prästen in.
Då placerade de dödsmasken på mumien.
- Vet du varför de gjorde det? - Nej.
För när själen kom tillbaka, måste han ju känna igen sin egen kropp.
- Annars hade det blivit dumt. - Kaos!
Då kunde jag hamnat i Åttos kropp.
Ja, plötsligt hade du hamnat i Åttos kropp. Det hade ju blivit helt fel.
Oliver?
- Oliver? - Jag måste nog gå.
Trevligt att vara med dig. Tack för att du visade mig allt.
Ja, ingen orsak.
Du påminner faktiskt om mig som liten.
Du är nyfiken, ambitiös och smart...
- Hej då. - Ha det bra.
- Hur tror du han var? - Vem?
- Tutankhamon. - Han var väl bara vanlig.
Han var lika gammal som oss när han blev farao.
- Tänk dig det. - Häftigt!
Tänk att vara kung, och alla måste göra som vi befaller!
Jo, men du är ju Elvestads tuffaste tjej.
Han kanske inte var så tuff. Han kanske var rädd och ensam.
- Nej, det var han inte! - Hur vet du det?
Du var väl inte i antikens Egypten!
Olyckorna är ingen tillfällighet. Kanske nån vill stoppa utställningen?
- Men vem skulle vilja det? - Det är det första vi får ta reda på.
Den, och så... Och där!
- Varför är den så värdefull? - Den är gjord av äkta guld.
Den väger över åtta kilo och är värd flera miljoner kronor.
Färgburken!
Det här är precis innan museichefen får färgburken över sig.
Det är omöjligt att se fiskelinan. Det kan vara vem som helst i rummet.
Se upp! Se upp!
Skriv ut bilderna.
Okej... Vi har en snickare, en målare, en elektriker, en vakt...
...en museichef och...
- Jag tror inte dekoratören gjort det. - Varför inte?
- Han verkar ju vara så trevlig. - Det gör ju alla.
Museichefen lät oss till och med få en rundvisning.
Ja, men hon sa att olyckorna var bra PR.
- Varför förstöra för sig själv? - Det vet väl inte jag!
Vi vet inte varför snickaren eller målaren skulle ha gjort det heller.
- Det är inte samma sak. - Det är det väl!
- Nej! - Jo!
Fiskelinan.
Oliver? Kom ner lite.
- Jag vill inte. - Vill du inte lösa mysteriet?
- Jo, det vill jag. - Kom ner, då.
Vad ska du göra med tråden?
- Hur lång är du? - Cirka 1,40. Hur så?
Trampa! Här, håll den.
Fyra och en halv...
...gånger...
...140 cm.
Sex meter och 30 cm.
Den var lite så här...
Så! Och så... Det var nog allt, var det inte?
- Det tog jättelång tid. - Ja, jag är noggrann!
- Var är Siri Meyer? - Siri Meyer är där.
Vakten stod i andra änden av rummet.
Han kan inte ha dragit i snöret.
Och inte målaren heller, han stod ju på ställningen.
Då är vi nere i tre personer.
- Fyra. Dekoratören också. - Tre!
- Det kan vara vem som helst. - Tre!
Varför kan det inte vara dekoratören?
Kom igen, Oliver, måste du vara så envis?
- Måste du vara så envis? - Jag försöker ju lösa mysteriet!
Varför kan det inte vara Harald Bakke?
Jag tror inte det. Han är så trevlig.
Siri Meyer och de andra är också trevliga!
Men jag säger inte att det inte är de!
- Jag försöker bara lösa mysteriet! - Jag också!
- Det verkar inte så. Du är bara sur. - Nej, det gör jag inte!
- Jo! - Nej!
Åtto, sluta! Du hjälper oss inte.
Kan du inte bara erkänna att det kan vara vem som helst?
Oliver...
Det är mamma. Jag måste hem nu.
Kom.
Åtto!
Kom, då!
Livet vid faraons hov måste ha varit skrämmande.
Den enda lille Tutankhamon kunde lita på var systern Ankhesenamon.
Deras vänskap var själva ankaret i den unge faraons liv.
Hon blev kvar hos honom fram till hans död några år senare.
Hej...
Vänner?
Vänner.
- Redo för action? - Alltid!
- Det händer ju ingenting. - Tålamod.
Det ryker från containern!
Det brinner!
Det brinner! Kom!
Stor brand!
Ge mig den! Håll er undan!
Hur gick det här till?
- Behöver du hjälp? - Flytta er! Nej!
- Det kunde ha gått riktigt illa. - Det är förbannelsen.
Det är fortfarande ett mysterium varför det började brinna i motorn-
- på båten som skulle frakta faraons skatter från Egypten till England.
Det ryktades att faraons mumie försökte stoppa plundringen.
Det måste finnas en logisk förklaring.
Som att alla olyckorna leder till nåt.
Kanske museichefen gjort det som ett PR-trick?
Vi måste tillbaka till museet. Subs: PTNK
Det måste vara guldmasken de kommer med.
Hallå?
Är det nån här?
Hallå?
- Det var en kobra på museet inatt. - En kobra?
Ja.
Den kom visst i en av lådorna från Egypten.
- Lyckligtvis stoppade de den. - Det här blir bara märkligare.
Men jag har nåt jag ska visa dig.
Så!
Samtidigt som Howard Carter upptäckte Tutankhamons grav-
- ska en kobraorm ha tagit sig in i Carters bungalow-
- och ätit upp upptäckarens kanariefågel.
Varför just arkeologens kanariefågel utsattes för faraons vrede-
- och inte Carter själv, är fortfarande en gåta.
Hur vet de att kobran kom i en av lådorna från Egypten?
Det här är väldigt mystiskt!
Vi måste ta reda på mer om kobran.
Det är ingen dobermann, det är... en schakal.
En schakal, ja.
- Där är de igen. - Nej, men...
Jösses... Vad gör ni här?
Utställningen öppnar inte förrän imorgon.
Vi undrade om kobran var kvar.
Nej! Den har livsmedelsmyndigheten tagit hand om.
Ska nån äta den?
Nej, men det är de som tar hand om sånt.
- Kan du visa varifrån den kom? - Varför det?
Vi är så nyfikna.
Ja, jag kan väl visa er det.
Vad letar ni efter?
Vi är inte helt säkra, men vi försöker lösa ett mysterium.
Ni hittar ut själva.
Då är det bara att börja leta.
Vad är det, Åtto?
- Usch! - Vad händer?
Vad är det här för nåt?
- Jag vet inte vad du pratar om... - Det här!
Ser ut som om en orm ömsat skinn.
När ormar växer så ömsar de skinn. Det är ett ormskinn.
Det kunde du bara ha sagt.
Vad gjorde kobran i den lådan? Den kommer ju från Norge.
Så... kobran är från Norge? Och det var ingen olycka?
Nej, nån placerade den här med flit.
Kan du lysa åt mig så jag ser vad jag gör? Tack!
- Gick det bra? - Nej!
- Fick du ström i dig? - Ja!
- Är det bra med dig? - Nej.
- Har du fortfarande ström i dig? - Vad är det som händer här?
Vad är det här för nåt?
- Det är ju livsfarligt! - Ja, jag beklagar.
- Jag vet inte hur... - Det är ju helt oansvarigt!
En hink vatten som du lade en ledning i!
Varför hade du inte satt fast ledningen?
Det är nymålat. Jag kan inte installera strömmen då.
Nu räcker det! Nu går alla tillbaka till sina jobb!
- Gick det bra? - Det gör ont.
Gör det väldigt ont?
Snickaren var sist ute med soporna. Han kan ha tänt på.
Men det behöver inte vara han.
Det kan ha tagit tid innan det började brinna.
- Så det kan ha varit en av de andra. - Nej!
Inte om det är samma som välte färgburken.
Och elektrikern... var aldrig ute med soporna.
Då har vi snickaren, dekoratören och museichefen.
Oliver...
- Titta! Det är citroner. - Citroner?
Så klart!
Lappen luktar citron.
Nu kommer nåt fram...
Förstår du det?
Jag skulle vilja det.
Jag vet vem som kan tyda det.
Kom då, Åtto!
Hej, morfar!
- Är ni ute på nya uppdrag? - Ja!
Är inte du expert på hemliga symboler och sånt?
Då har ni kommit till rätt ställe.
- Åtto! - Det räcker... Jag har tvättat mig.
Titta vad jag hittade.
En bok jag köpte i Kairo för, ja... I mitten av 60-talet.
Här är alla bokstäver och siffror översatta...
Det där... Det är inte bläck...
Det är skrivet med citronsyra.
Så nu har vi med gammeldags skurkar att göra.
Kolla om du hittar det här. Jag ser så dåligt.
Det första ser ut som ett B.
Utan mat och dricka duger hjälten icke. Här.
Titta här!
Det här blir bra.
B, 100, A, 2.
Ännu en kod!
B, 100, A, 2.
- Var fick ni tag på den? - I soporna vid konstmuseet.
- Varför rotade ni där? - Det är så många olyckor där.
Tog ni med er en tom lapp... från soporna?
Ja! Den låg i en kuvert som det stod "Operation mumie" på.
Vi tyckte det var mystiskt att det inte stod nåt på lappen.
Jag luktade på lappen och kände citronlukten.
Jag kom ihåg nåt vi läst i detektivhandboken.
Ni börjar bli duktiga. Väldigt duktiga.
Men nu ska vi inte ha för bråttom.
- Det kan finnas en logisk förklaring. - Tror du det?
Nei, det är faktiskt märkligt.
Anledningen till att jag tror att det har en naturlig förklaring-
- är att hemliga koder, osynlig skrift och sånt...
Det är inte många kriminella som håller på med sånt.
- Förstår ni? - Ja...
Men ni har varit duktiga. Kreativa, observanta...
Otroligt bra jobbat. Otroligt bra!
Du också!
Så.
Ett getingbo!
Nån måste ta bort det!
- Vad är det, Åtto? - Vad ska du göra?
En som bryter benet och kobror överallt...
Färgburk och... Det är... strömavbrott!
Det är klart! Det är mumiens förbannelse!
Nej, sluta tjata om den där förbannelsen!
Hur förklarar du då allt märkligt som händer här?
Gör ditt jobb. Vi ordnar upp det här.
Du! Nu räcker det!
Vad är det, Åtto?
Det är rester av ett getingbo i hinken.
Det är oansvarigt att vara här! Förstår du det?
Nån hade med getingboet i hinken och släppte dem med flit.
Så!
- Jag slutar! Jag har fått nog! - Vem ska vara vakt i kväll, då?
Jag vill inte tillbringa natten med en mumie.
Du får inte sluta! Hur ska jag få tag på en ny vakt? Det är för sent!
- Jag kan göra det. - Du?!
Jag är varken mörkrädd eller vidskeplig.
Du är ingen vakt, du är ju en...
- Du är ju bara dekoratör. - Och scenograf!
Jag kan utställningen utan och innan, så det är helt perfekt.
Ja... Du har visat en föredömlig lojalitet till utställningen, men...
Tusen tack.
Vanliga vakter är ju inte så hängivna.
En riktig vakt hade aldrig slutat för såna småsaker.
Nej, det är ju helt absurt.
- Vilken fegis... - Verkligen!
Men hur ska jag få tag på nån på så kort tid?
Meyer...
Look no further! Jag är din man! Jag tar jobbet.
- Du är anställd. - Ja? Vaktchef Bakke till er tjänst!
Jag tror faktiskt att jag har en uniform.
- En uniform? Som passar mig? - Ja, det tror jag.
Då tar jag bort den här.
- Har du en uniform i min storlek? - Det tror jag.
Så.
Vi går igenom allt en gång till.
Först var det han som ramlade för att stegen var avsågad.
Sen var det Siri Meyer som fick färgburken över sig.
Det var det bara dekoratören, snickaren, museichefen-
-och elektrikern som kunde ha gjort.
Men sen var det branden i containern.
Dekoratören och snickaren gick ut med soporna då.
- Inte elektrikern. - Och inte Siri Meyer.
Då är det bara dekoratören och snickaren kvar!
Vi har fortfarande inte lösningen.
Hur ska vi få reda på vem av dem som gjorde det?
Vi kan ju jämföra fingeravtrycken.
- Är den stor nog? - Helt klart.
- De matchar ju! - Ja!
Åtto, de matchar!
Alla fingeravtryck är samma som på Harald Bakkes namnskylt.
Och nu har han fått jobb som nattvakt på museet också.
Vi måste åka dit och se vad han håller på med.
Se där, ja...
Kom igen!
De måste ha stått i skogen.
- Vart ska du? - Kom!
Den är ju inte där!
Den skulle ju ha varit där.
Vi kollar dörren.
Ja, jättebra!
Härligt!
Poängen var ju att inte lämna digitala spår.
När kuvertet inte ligger i sopsäcken och Bakke inte lämnat dörren öppen-
-hur ska vi då komma in?
- Jag vet inte. - Nej, så då ringer vi!
Hallå?
Ni får ju inte ringa! Polisen kan spåra all digital kommunikation.
Tror ni vi använder osynligt bläck för skojs skull? Det är hemligt!
Men kuvertet låg inte i sopsäcken!
Jag lade kuvertet där och skrev "Operation Mumie" på det!
- Vad säger han? - Han skriker! Men han kommer.
- Vi kom inte in! - Du kunde ha öppnat direkt.
Åtto, kom!
Nej! Vad ska vi göra nu?
Lappen i sopsäcken...
Det är ju koden till låset! Du har väl kvar lappen? Har du?
B, 100, A, 2.
Då borde det vara öppet...
- Kom igen, följ med här. - Åtto, kom!
Skynda på, kom igen! Vi har bråttom.
Okej. Här!
- Sista delen av jobbet. - Okej.
- Vi måste få bort montern. - Ska vi bara lyfta den?
- Kom igen! - Försiktigt, försiktigt!
Kom igen!
Det är guldmasken!
Så, och så...
Försiktigt!
- Ta det lugnt! - Ja...
Var försiktig.
- Väskan är för liten! - Nej då!
- Blixtlåset! - Nej, det går inte.
- Bara ta den. - Väskan är för liten!
Så. Ta den stolen.
- Knyt hårt, det måste se rätt ut. - Självklart.
- Båten ligger nere vid stranden. - Kom igen.
Vad ska de göra?
Låtsas att dekoratören blivit överfallen och rånad.
Supersmart!
Klantskallar!
- Kom igen! - Så.
Jag tror vi måste sticka.
Kom, Åtto.
Kom igen, hårdare! Kom igen nu!
Ni är så långsamma. Knyt riktigt hårt!
Ta i nu!
Farbror Fred! Det är inbrott på museet.
- Vi kommer direkt! - Skynda dig!
Aj! Inte så hårt.
Vi måste göra nåt!
Det ska vi.
Här, ta den här.
- De kommer att se den. - Nej, den är svart av sot.
- Kan vi inte sticka nu? - Bara två till.
Tiril! Skynda dig!
Skynda på!
- Vi möts på stranden. - Ja.
Det måste se realistiskt ut.
Så, skynda dig!
Kom igen.
- Vad gör du? - Det måste ju se realistiskt ut!
- Vad var det? - Jag vet inte.
- Kör ordentligt! - Vi har punktering, tror jag!
"Det var alldeles hemskt."
- Hej, går det bra? - Ja!
- Det var koden till låsen. - Det som stod på lappen?
Dekoratören är med på det. Ni måste arrestera honom!
- Vi måste följa efter tjuvarna! - De åkte mot stranden!
- De har punktering! - Okej, hoppa in.
0-5. Detta är Bravo 3-0.
Jag följer efter flyktbilen. Skicka förstärkning.
Anhåll Harald Bakke. Han är misstänkt.
0-5. Detta är Bravo 2-0. Vi är inne på museet nu.
Äntligen! Det var alldeles hemskt!
Det var hemskt! De sprang ut den vägen!
- Det var hemskt. - Harald Bakke?
Du är gripen. Du får följa med oss.
Gripen? Varför det? Jag...
- Du får följa med oss. - Försiktigt! Det gör ont!
Varför griper ni mig? Jag är ju konstnär. Jag är ju scenograf!
- Vad har Harald Bakke gjort? - Han har lurat oss.
- Han låtsas vara så trevlig. - Han är ju jättesnäll.
- Det är bara som ni tror. - Han vill att ni ska tro det.
Vi förstod det när vi hittade hans fingeravtryck överallt!
Jag förstod det.
Öppna dörren!
Jag kommer ju inte ut.
Kom igen!
Skynda dig!
Kom hit. Ta med dig masken och spring ner till stranden.
Varför det? Vad ska du göra?
Jag ska avleda dem! Båten är redo, skynda dig!
Titta! De har kraschat i trädet!
Stanna här!
Vad är det, Åtto?
Såg du en eller två skurkar springa den vägen?
Bara hon?
Mamma...
Där är han!
Var ingen fegis nu! Kom!
Ja!
Du klär i den uniformen. Jag trodde jag skulle få hjälp...
- Det är Oliver. - Var är Tiril?
Hon följer skurken med masken ner mot stranden.
Håll avstånd och följ med...
Gå inte fram till honom. Och lägg inte på!
Visst!
Skicka förstärkning till stranden.
Stanna!
Ha det bra, din lilla skitunge.
Jag kan faktiskt inte simma!
Vem är det som är en skitunge nu?
Tack vare de unga mästerdetektiverna så kunde Elvestads polis förhindra-
-att Tutankhamons dödsmask stals.
Siri Meyer, chef på Elvestad museum:
- Blir det nån utställning imorgon? - Ja, det blir det.
Nyheten om barnen som räddade-
- ett av världens mest värdefulla konstverk går nu världen runt.
- Hur påverkar det arrangemanget? - Det är ju bra PR.
- Är det han? - Ja, det är Tutankhamon.
Så bra att han inte försvann.
- Hej! Vi är inte klara än! - Hur bra detektiv är du?
Om du klaraar att svara på alla dessa frågor...
...är du en riktig...
...mästerdetektiv! Är du redo?
Vad använde polisen för att stoppa tjuven?
Och vad är dödsmasken gjord av?
Och vilken slags orm tog sig in på museet?
Vilken färg hade tjuvarnas flyktbil?
Nu kommer några extra svåra frågor.
Hur lång är Oliver?
Och vad heter den här, som skyddar mumien mot onda och mörka krafter?
Och vad var koden på lappen?
Ha det bra!
Text: www.sdimedia.com